- Ai vrea să mărșăluim spre sfârșitul nostru ? - Aș vrea să fim liberi.
Cu sau fără tine
voi mărșălui spre Roma.
- Ai fost sclava lui Marcus Crassus. - Da.
De ce ar risca totul
să plece din mâinile iubitoare.
- Mâine vom merge spre Roma cu Crixus. - Iar eu vreau să mergi cu Spartacus.
Locul meu este întotdeauna alături de tine.
Nu și în asta.
Curva de Canthara spune că te-a văzut ieșind din cortul lui Kore.
Jocul s-a terminat, băiete.
Îl voi lua ca pe o femeie.
În sfârșit Roma se află în strânsoarea noastră.
SPARTACUS: RĂZBOIUL CONDAMNAȚILOR Sezonul 3, Episodul 9
MOARTE ȘI MORȚI
Traducerea și Adaptarea: RRZXXX
Un iepure între noi ?
Vorbește mai încet.
Nu mă tem de întuneric ca un copil speriat.
Vino cu torța înainte.
Data viitoare, să iei arcul prea departe de sânge.
Luați-le armurile și armele și proviziile ce le aveau.
Acești oameni călătoreau din nord.
Ce scop ar avea Crassus acolo ?
Cei care îl urmează au semnul taurului.
Aceștia nu sunt oamenii lui.
Vulturul și delfinii.
Am mai văzut acest însemn.
Semnul lui Gnaeus Pompeius Magnus.
- Pompei. - Un maestru al uscatului și mării.
Soțul vorbea cu admirație despre el.
Aplecându-se să-l întâmpine ca pe cel mai mare războinic al Romei.
Am auzit povești despre cuceririle lui.
I s-a dat numele de Adolescentul Măcelar.
Noi vom măcelări și pasărea și peștii.
Credeam că Pompei este în Hispania, împotriva renegatului Sertorius.
Absența lui este motivul pentru care Crassus a venit asupra noastră.
Dacă spionii lui Pompei se întorc în Republică
noaptea ce va urma,
omul și legiunile lui vor fi în umbra lor.
Spartacus...
se apropie un călăreț.
Poate fi o distracție !
Poartă mantia legiunilor.
Acela nu este roman.
Bea.
Nu irosi așa ceva pe cei morți.
Poți trăi.
Sunt doar o umbră...
vânând o lume lipsită de sens.
Atunci trebuie să te hrănești,
pentru a-și reface trupul
cu promisiunea unor zile mai bune.
Atunci hrănim o fantomă, pentru a-și reface trupul
Finalul lui a fost așa cum l-a visat mereu ?
O luptă glorioasă ?
O luptă, da.
Totuși i-a fost furată gloria.
Spune-mi...
Apoi putem împărtăși durerea.
Primele zile de la plecare au fost numai victorii.
Sângele dușmanilor transforma câmpurile.
Într-un nămol purpuriu, mai gros cu fiecare moarte.
Roma era în strânsoarea noastră,
doar să ne fie luată de Crassus și legiunile lui.
A fost chiar el
cel care i-a luat viața ?
Crixus s-a luptat cu trădătorul de Caesar,
când un băiat
i-a băgat o suliță în spate.
Un copil nenorocit.
Dar Agron ?
A împărtășit aceeași soartă cu Crixus ?
Sau mai trăiește ?
Este doar un singur motiv
pentru care Crassus mi-a cruțat viața.
Să-l ia în batjocură pe Spartacus cu viziuni despre sfârșitul lui.
Crassus încearcă să te împingă
într-o acțiune prostească.
Dacă ar fi în joc doar viața mea,
poate aș face-o.
Dar nu trebuie să dăm urmare unor asemenea gânduri,
și să ne îndreptăm spre acțiuni mai presante.
Pompey.
Iscoadele lui mergea spre sud, spre legiunile lui Crassus.
Va trimite mai multe, când nu se vor întoarce.
Nu ne putem permite să fim prinși între cele două armate,
care luptă ca una.
Nu. Nu putem.
Niciunul din oamenii galului nu a spus nimic ?
Am folosit biciul, fie încins
pentru a le slobozi limba.
Voi presa până unul trece de starea încăpățânată.
Sau voi comanda ca toate să le fie smulse.
Nu am răbdarea să iau o pauză
pentru această distracție.
Dă-le vestea să ridice tabăra
când Apollo se apropie de cerul din răsărit.
Aș vrea să plecăm repede.
Este o mică îngrijorare
în tabăra ce urmează armata.
O curvă cu numele de Canthara,
a fost găsită despicată
de la pântece la gât.
Canthara ? Ce știi de asta, Caesar ?
Doar ce am auzit veștile.
O caut pe femeie de câteva zile
Pe cine a mâniat, mânia lui este un lucru de temut.
Tabăra slujitorilor este doar la un pas
de rândurile noastre.
Nu aș vrea să se transforme în haos și crime.
Mă voi ocupa personal.
Fie ca cei responsabili să împărtășească asemenea soartă.
Imperatorule.
Doi soldați se apropie pe spatele cailor,
purtând semnul lui Pompey.
Măcelarul, așa cum se intitulează.
Du-i la pretoriul meu.
Proconsul Gnaeu Pompeius Magnus...
... vă oferă suport
în rebeliunea împotriva lui Spartacus.
Ofertă primită cu o minunată surprindere.
Nu am știut ca Pompey
să susțină o cauză mai puțin a sa.
Îmi cer scuze.
Eu transmit doar mesajul.
Dă-i drumul și la restul.
Pompey cere o întâlnire.
De ce nu vine chiar el în fața noastră,
dacă dorește acest lucru ?
Deoarece nu este un prost.
Nu ?
Nu voi risca călătoria spre tabăra conducătorului vostru.
Nici nu voi părăsi tabăra și comanda să mă înclin
în fața unui titan imaginar.
Pompey caută doar un teritoriu neutru.
Va fi doar cu 20 de oameni.
Mă voi gândi la termeni.
Dă-le mâncare și băutură.
Imperatorule.
Doar nu iei în considerare oferta ?
Pompey caută doar cunoștințele tale despre Spartacus
doar ca să ne fure victoria.
Caesar, ești de acord, nu ?
Împărtășesc preocuparea ta.
Totuși Pompey se întoarce ca erou din lupta cu Sertorius,
plin de lauri.
Să refuz oferta ar fi considerată o insultă.
Una care poate fi făurită împotriva ta în Senat.
La naiba cu Senatul.
Este un motiv practic
pentru a accepta termenii.
Noi am putea să presăm din sud,
Pompey l-ar putea ține pe Spartacus
să treacă munții și să ne scape.
Cu toți cei care-l urmează.
Un lucru care nu aș vrea să se întâmple.
Tată, nu poți merge.
Va părea ca și cum Pompey îți comandă.
Din nou, sunt de acord.
Nu ar trebui să dai impresia că ești sub el.
În schimb, trimite un nume cu onoare în locul tău
să înceapă negocierile.
Și presupun că acel nume ar fi "Caesar" ?
Nu. Doar cuvântul și Voința
Imperatorului dețin asemenea poziție.
Pompey este un oponent perspicace.
Ți-ar mai trebui câțiva ani
să mergi împotriva lui.
Tiberius s-a dovedit un sfătuitor perspicace.
Tinerețea lui nu va face decât ca Pompey să-și coboare garda,
pentru a regreta ulterior.
Caesar în sfârșit spune cuvinte pe care sunt mișcat să le îmbrățișez.
Vom opri înaintarea până se întoarce.
Să măsori adevăratele intenții ale lui Pompey, dar nu oferi nimic.
Voi fi precum tatăl meu,
neiertător în comandă.
Nu a fost decât acum o clipă, când era un copil nesigur ?
Acele clipe au trecut.
Acum este un bărbat.
Și îi doresc tot ce merită.
Ai fost sclava lui Marcus Crassus ?
Cea care a scăpat la Culmea Melia ?
Am auzit zvonuri
că-ți oferea privilegii.
Au fost asemenea vremuri.
Că erai apropiată de el.
Înainte să fugi.
Am împărțit cortul în acea noapte.
Am luat un cuțit și am fugit din prezența lui în timp ce dormea.
De ce nu ai profitat de ocazie ?
Să-i iei viața ?
Dacă Crassus ar fi căzut în acea noapte,
atunci Crixus ar mai fi fost încă viu.
Sunt mișcată de pierderea ta.
Dar nu pot fi responsabilă.
Cu toții suntem responsabili pentru acțiunile noastre
și alegerile care le facem.
Lucrurile pe care le facem.
Și pe care ar trebui să le facem.
Nu putem întoarce soarele.
Nici retrăi zilele trecute.
Nu. Putem îmbrățișa doar un viitor nesigur.
Și când va fi momentul,
să echilibrăm lucrurile
cu cei care ne-au rănit.
Informați-l pe Pompey de sosirea mea.
Stai aproape de mine.
Dacă fac cea mai mică mișcare, scoate sabia.
Să vorbim cu comandantul tău
și intențiile sale divine.
Este nerăbdător să te întâlnească.
Onorabilule Pompey. Tatăl meu transmite regretele
că nu a putut...
Regretul este al meu.
Speram să-l întâmpin pe însuși imperatorul.
Totuși soarta îmi trimite o umbră a numelui Crassus.
Aceasta este sabia ?
Cea care i-a luat viața lui Crixus ?
Ai grijă ca oamenii băiatului să fie legați și pregătiți de marș
Ridică-te !
I-ai ține în viață ?
Aș avea grijă să onorez morții,
înainte să se alăture oamenilor lor.
Nu ai nevoie de asta.
Nu am avut de a face cu soarta Cantharei.
Cel care a comandat plecarea ei din această lume
nu va mai face rău.
Cunoști animalul care i-a luat viața ?
O oaie fricoasă care s-a confundat
cu un lup neînfricat.
A fost împins spre o moarte sigură.
Aș da orice să pun ochii
pe suferința lui.
Să ne alinăm cu promisiunea sângelui.
Și de carnea caldă, ce se află printre cei vii...
Dar Crassus ?
Plănuiesc să-l atrag spre moartea lui, la scurt timp.
Stați nemișcați !
Nu aș vrea ca băiatul și oamenii lui să cadă în urma urii prost dispuse !
Sângele lor va avea un țel mai nobil !
Jocuri ?
Să-i onorăm pe cei căzuți.
Și să le oferim confort celor căzuți în moarte.
Am mai văzut asta.
În mâna lui Crixus. Și în cea a băiatului pe câmpul de luptă când...
Numele lui este Tiberius. Este fiul lui Marcus Crassus.
Este prizonierul nostru cu o mână de soldați.
Îl voi omorî.
Un lucru mai desparte.
Să construim un altar și să adunăm în jur nisip imaginar
pentru a aminti de arenă.
Să depunem mărturie căderii sabiei și scutului
și să plătim un ultim tribut Galului Neînvins,
care va rămâne astfel în ochii mei.
A fost o vreme, acum nu mult timp, când ți-a întors spatele.
Un lucru pe care l-am încurajat.
Trecutul este rareori așa cum ni l-am dorit.
Viitorul trebuie cunoscut.
Îmbrățișează prezentul,
și scoate-ți restul din minte.
Hai să participăm la jocurile tale.
Fiecare picătură de sânge roman va fi vărsat în onoarea
celor care au fost luați de lângă noi.
Mori, câine roman !
Îl știu pe asta.
Agron. De pe tărâmurile de la est de Rin.
Un popor sălbatic, care nu se încred
nici măcar ei între ei.
Asta e diferit.
Un gladiator care stă este văzut de Spartacus
cu mare respect,
celtul Gannicus și galul căzut în dizgrație
fiind singurii săi egali.
A vorbit ceva ?
Doar vorbe de ocară, împărate.
Și mai am multe să vă spun,
nenorociților...
Mai mult mort decât viu
și totuși reușește să insulte.
Mi-ar plăcea să posed gladiatori precum acesta,
și să-i îndrept pe alți către scopuri mai nobile.
Așa cum eu l-aș vrea pe asta dresat.
Crucificați-l...
ca o avertizare pentru cei care refuză
să vorbească ce și cum trebuie.
Tot o să îți tai capul...
O idee interesantă venită
din partea cuiva care nu va mai pune niciodată mâna pe sabie...
Toți cei care îi sunt loiali lui Spartacus
vor avea parte de aceeași soartă.
Împărate.
A venit un emisar de la Pompei.
Ce știi de Tiberius ?
Nu e printre ei.
Împărate Crassus.
Aduc un mesaj de la proconsulul Pompei...
Unde e fiul meu ?
Fiul tău ?...
L-am trimis cu 2 oameni de-ai voștri
pentru a vorbi cu comandantul vostru.
Îmi cer iertare, nu știu nimic despre fiul tău,
nici că altcineva să fi fost trimis către tine în locul meu.
Sunt singurul trimis...
Au stat în fața mea purtând însemnele lui Pompei !
Și alți mesageri au fost trimiși.
Însă nu către tine.
Cumva a întârziat cineva cu raportarea ?
O mână de oameni care se îndreptau spre Latium.
Pleacă.
Erau oamenii lui Spartacus dându-se drept trimișii lui Pompei.
Nu ai de unde știi asta...
Dar tu ar fi trebuit să știi ! Ai stat printre rebelii din Sinuessa !
Erau mii în oraș.
Soarta a făcut să îl cunosc
pe cel care mi s-a prezentat.
Zeii își bat joc de noi.
Însă nu e o binecuvântare că nu ademenit
în vreo capcană bine pusă la punct ?
Dacă împăratul ar muri de mâna lui Spartacus...
Nu avem de unde știi că Tiberius a murit.
El e purtătorul numelui Crassus.
Și odată cu el toată importanta de care are nevoie într-o negociere.
Crezi că e în viață ?
Așa cum orice țâță ar vrea,
în momentul în care privește un trup fără însuflețire.
Atunci să ne rugăm că totul să se termine cu bine,
și să așteptăm că Spartacus să se întoarcă...
Nu o să stau degeaba câtă vreme viața fiului meu
atârnă de un fir de ață.
Știm în ce direcție se îndreaptă Spartacus.
Câțiva oameni călare ar putea să-l prindă din urmă
și să-l facă să cadă la negocieri.
Spartacus te va omorî de îndată ce te va vedea,
indiferent de consecințe.
O să îi încredințez sarcina asta lui Rufus.
Eu m-aș încrede în cineva
care îl cunoaște mai bine pe Spartacus și pe ai săi.
În cineva care a trăit printre ei,
care știe ce apucături au.
M-ai trimite către propria-mi moarte.
Nu or să se atingă de tine.
Avem ceva ce știu cu siguranță că Spartacus își dorește.
Și dacă te înșeli ?
Atunci o să plâng și moartea ta.
La dracu.
Am și eu partea mea de vină.
Am mușcat momeala orbit de mândrie părintească.
Probabil că știa că sunt oamenii lui Spartacus,
chiar dacă aveau alte haine.
Nu ridică arma atunci când se ivește momentul.
Nu o să transformăm moartea noastră într-un spectacol.
Aduceți-vă aminte că suntem romani,
iar ei sunt doar niște sclavi.
Însă voi sunteți cei în lanțuri.
Un argument destul de important, nu crezi ?
Pentru a fi așa de condamnat de capriciile unui stăpân ?
Nu ai fost niciodată în lanțuri.
Tu le-ai făcut cu propriile mâini.
Fiecare za din lanț
îndepărtându-mă pe mine din brațele tatălui tău.
Eliberează-mă din lanțurile astea
și o să am grijă să te întorci în brațele sale.
Încă te mai iubește, Kore.
În ciuda a tot ce s-a întâmplat.
Încă mă iubește ?
Și ar muta cerurile pentru a te recuceri.
Nu am îndrăznit să sper așa ceva.
Mulțumesc.
O să mă întorc la noapte.
Când o să îți vină vremea să mori.
Un lucru pe care mi-l doresc de foarte multă vreme.
Parcă a trecut o viață de om de când am fost ultima dată gladiator.
O titulatură pe care nu mi-am dorit-o niciodată.
Roma m-a forțat să fac asta, pe mine și pe alți frați ai mei.
Iar această noapte...
va fi noaptea în care vom întoarce roata.
Să le arătăm fiului lui Crassus și oamenilor săi
ce am învățat câtă vreme am stat la picioarele
republicii lor.
Și în timp ce vom preda această lecție,
să îi onorăm pe cei morți
cu sânge roman !
Aș vrea să știu ce provocare propui.
Fără legiuni care să te ajute,
cum au făcut-o împotriva lui Crixus și Agron.
Începeți !
Sunt roman !
Nu o să lupt niciodată pentru distracția voastră...
O să lupți sau vei muri aici, pe loc !
Dacă un sigur roman nu are curajul să mă înfrunte...
atunci trimite doi !
Nu m-am uitat niciodată la aceste jocuri.
Sunt doar o mică amăgire a gloriei de altă dată.
Vorbești de parcă inima îți tânjește după acele zile.
Să revin la tăiat și spintecat, nu.
Să stau în arenă iarăși..
să știu clar cine sunt
și ce trebuie să fac...
acesta îmi doresc pentru mine și pentru ai mei.
Vreau și mai mult sânge
pentru a-l onora pe fratele meu Crixus
și pe cei cere l-au urmat în viața de apoi !
Gannicus !
În gardă !
Doi romani nu par să fie cine știe ce provocare !
Trimite trei, pentru a aduce un tribut așa cum se cuvine !
Gannicus vrea să te întreacă ?
Gladiatorii vor să îi întreacă pe toți.
Este singurul mod de a supraviețui în arenă.
Gannicus e singurul dintre noi
care și-a câștigat libertatea în arenă.
Dacă e liber, de ce luptă alături de sclavi
împotriva republicii ?
S-a alăturat cauzei pentru a onora memoria cuiva care a murit.
Cineva care ne-a învățat cum să ne luptăm
și ne-a arătat legătura care se crează în asemenea momente.
E dificil ?
Să vezi cum moare un om de-al tău ?
Nu mai sunt ai mei.
Am fost îndepărtat din cadrul republicii,
către pierdere si suferință.
Dacă ați fi fost 1000 de oameni,
toți ați fi murit de mâna mea în amintirea lui Agron.
Ești pregătită de lupta finală ?
Crixus s-a lăudat odată cu abilitatea sa de a lupta în arenă.
Au fost primele cuvinte pe care mi le-a adresat.
I-am spus că nu îmi plac jocurile...
dar acum numai la asta mă gândesc.
Sigur e el ?
Nu-ți coborî gardă.
Despre cine vorbești ?
Despre cineva pe care vreau de mult să cunosc.
Ofer un schimb cinstit ! 500 din oamenii voștri
prinși în lupta împotriva lui Crixus pentru viața lui Tiberius...
Stai !
Aș vrea să aud propunerea..
Trăiește ?
Băiatul ?
Poate. Pentru câteva momente.
Spune-mi că nu cazi pradă cuvintelor acestei vipere.
Cuvintele nu sunt ale mele.
Să nu credeți că sunt atât de prost
încât să încerc să vă mint.
Crassus ar oferi așa ceva la schimb ?
Ar oferi și tronul lui Jupiter în schimbul
a oblojirii rănii pe care i-ați cauzat-o.
Vrea doar să ne atragă într-un alt complot
așa cum a mai făcut-o.
Nu vrea nimic !
Omul gândește singur.
Însă nu gândește ca mine.
500 ?
Ia-mi viața, așa cum știu că îți dorești...
și îi vei omorî și pe ei.
La dracu.
L-ai onorat pe Agron bine.
Așa cum îl vei onora și pe Crixus.
Pentru tine !
Îmi vreau sabia înapoi, sclavo.
Spui că sabia asta e a ta ?
La modul în care îmi încape în mână,
am crezut că a fost a unei femei sau a unui copil bolnav.
Încă mă mai consideri un copil ?
Consider că ești mai mult decât mă așteptam.
Mulțumesc. Mă tem doar că vei muri prea repede.
O să îți iau viața...
Așa cum i-am luat-o galului...
O să am grijă ca sabia să ajungă înapoi la tine.
Naevia !
Stai.
Crassus oferă un schimb !
Fiul său pentru 500
de oameni capturați în lupta cu Crixus !
Încă o minciună romană !
Nu cred.
Însă o să te las pe tine să îi decizi soarta.
Viața ta e în mâinile mele.
Trăiește fiecare moment știind că într-o zi, curând,
o s-o iau.
Omoară-i ! Omoară-l !
Uite-l, așa cum am convenit.
O să transmit asta.
A fost prea mult timp departe de tatăl său.
Mă bucur să văd că încă nu ai murit.
Nu mă minți în față.
Știai că sunt oamenii lui Spartacus,
deghizați ca reprezentanți ai lui Pompei.
O afirmație îndrăzneață.
Tatăl meu o să fie foarte interesat s-o audă.
Călătoria înapoi către tatăl tău e plină de pericole.
Cineva trebuie să primească o lecție gravă
despre cine îi este superior...
Nu !
Nenorocito. Știi ce ai făcut ?
Am echilibrat balanța.
500 din oamenii noștri vor suferi pentru asta.
Băiatul nu mai are nicio valoare acum.
Nici viața lui Caesar.
Stați ! Crassus o să onoreze schimbul !
Dacă îi veți da altceva ce își dorește.
A fost omorât de mâna unui sclav rebel,
în timp ce încercam să îl scoatem din tabăra lui Spartacus.
Un om bătrân, plin de urmele stăpânului său
pe trupul lui.
Și totuși ți-ai ținut promisiunea ?
Știam ce rana îți va cauza o asemenea pierdere.
M-am gândit s-o ameliorez cu șansă ivită...
Mulțumesc, Gaius.
Acum reprezinți cuvântul meu.
Mă onorezi.
Pregătește oamenii pentru marș.
O să îl atac pe Spartacus
și o să am grijă să aibă parte de sfârșitul cuvenit.
Împărate.
Ridică-ți ochii.
Mărcuș...
De azi încolo, o să mi te adresezi "stăpâne".
Dacă și cei la care țineam ar fi fost printre ei...
Nasir...
Zeii te-au întors în brațele mele.
Am fost un prost că am plecat.
Noaptea se înseninează la vederea acestor reîntâlniri
cu cei pe care i-am crezut pierduți.
Părinți.
Frați și surori.
Fii și iubiți.
Țineți-i aproape, căci umbra Romei e aproape de noi.
O să ne căutăm destinul împreună.
Oricare ar fi costul.
Însă să nu îi uităm
pe cei care nu mai sunt printre noi.
Cei care și-au sacrificat viețile
pentru că noi, restul, să fim liberi.
Pentru Crixus !
Pentru Sura.
Pentru Varro și Mira !
Pentru Oenomaus !
Pentru Diotimus !
Pentru Rhaskos.
Pentru Sanus !
Donar !
Duro !
Pentru Aca.
Fortis !
Varca !
Nemetes !
Liscus !
Pentru Crixus ! Crixus ! Crixus...
Rupeți cerurile la auzul numelui său !
Să ajungă la Crassus și la Pompei
precum un tunet îndepărtat ce prevestește furtuna și sânge !
Toți cei care sunt în stare
vor lua parte la lupta finală împotriva Romei.
Și vă promit
că vom trăi liberi
sau ne vom alătura fraților noștri în moarte !